Mänskligheten har drygt 300 000 års existens i bagaget, där de första 290 000 åren (97 %) präglas av spridda grupper av jägare–samlare i numerärer understigande ett hundra personer. Paleodemografiska uppskattningar gör gällande att världsbefolkningen pendlat mellan några få tusen och ett par hundra tusen som mest, innan mänskligheten spred sig till Levanten, Asien och Europa vid -70 ka.
Det är under de sista 3 % av mänsklighetens existens som allt egentligen händer, med början i islossningen vid -10 ka. Perioden kallas holocen och präglas av ett ovanligt stabilt klimat som möjliggör framväxten av jordbruk, sedentära samhällen och småningom civilisation med tekniska och kulturella framsteg. Den där bibliska uppfattningen att världen kom till vid -5500 fungerar därför rätt bra i allegorisk mening, ty det är då den första protoskriften växer fram i större samhällen.
Världspopulationen uppgick till cirka två miljoner vid -10 ka, och har sedan dess växt exponentiellt. Vid civilisationens uppkomst i Sumer vid -4000 hade den ökat till trettio miljoner, medan hundra miljoner passerades vid järnålderns inträde runt -1000. Under europeisk medeltid sker en tillfällig avmattning med en konstant befolkning om några hundra miljoner, innan den exponentiella tillväxten tar fart igen på tusentalet – det är ingen slump att vikingar söker sig utåt vid denna tid, utan beror delvis på effekter av den medeltida värmeperioden 900–1300.
Miljardstrecket nås strax efter år 1800, och därefter ökar den exponentiella utvecklingen kraftigt tack vare industrialisering och framsteg i medicin. Det är framför allt minskad mortalitet som står för accelerationen, en trend som fortsätter än i dag. År 1900 är vi 1654 miljoner, och år 1950 hela 2500 miljoner, trots den mest destruktiva perioden i mänsklighetens historia. För närvarande skriver vi 7500 miljoner, med en prognos om 11 200 miljoner år 2100.
![](https://dougherty.se/wp-content/uploads/2021/06/befolkning.webp)
Om åttio år – ett människoliv – har världsbefolkningen således ökat med ytterligare 50 % eller 3700 miljoner. Av denna tillväxt utgör 3300 miljoner afrikaner, som mer än trefaldigar sin numerär, medan övriga världen har en mer måttlig utveckling. Asien står still, med en ökad indisk befolkning men minskad kinesisk (från 1400 till 1100 miljoner). Europa tappar tio procent, trots kraftig migration, och kommer att utgöra 6 % av världsbefolkningen, mot 28 % 1913.
Att titta i kristallkulan är alltid vanskligt, men ändå nödvändigt för att försöka se vart vi är på väg. Befolkningsprojektioner är någorlunda säkra, men kan ändå kullkastas av plötsliga förändringar som pandemier, krig och klimatförändringar. Värre är det med politiska och kulturella förutsägelser, men det finns trots allt klara trender och historiska paralleller.
Afrikas enorma tillväxt kommer exempelvis att ge avtryck i såväl klimat som ekonomi då en ny kontinent blomstrar, men också i vidare och allt större migration av afrikaner till Europa. Klimatförändringarna kan göra Mellanöstern än torrare och hetare, och därmed ge upphov till mer migration till Europa. Sammantaget med den inhemska europeiska befolkningens låga nativitet innebär det att Europas befolkning skiftar karaktär, att en befolkningsersättning äger rum – den tredje i ordningen.
Redan i dag utgörs 25 % av Sveriges befolkning av första eller andra generationens invandrare, och den amerikanska organisationen Pew Research uppskattar att 20 % av befolkningen kommer att tillhöra islam år 2050 i ett medelscenario, eller 30 % med fortsatt hög migration. Extrapolerar man de siffrorna med hänsyn till högre nativitet i gruppen invandrare erhåller man muslimsk majoritet före 2100, och med den kulturella och samhälleliga förändringar i enlighet med folkviljan.
Det är inte nödvändigtvis så att Sverige och andra europeiska länder omvandlas till islamiska republiker, utan det kan gestalta sig i ett amalgam eller en fusion. Under alla omständigheter kommer de ursprungliga befolkningarna att hamna i minoritet, och kontinenten kommer att stå i skuggan av Afrika. Europa går in i en ny medeltid efter ett svårförståeligt självförvållat självmord.
Även USA fortsätter att brunas, med den vita befolkningen i minoritet vid 2050. År 2100 är hispanics i majoritet, och landet blir en del av den spanska hegemonin i Latin- och Sydamerika, inte minst genom fortsatt migration söderifrån. Den instabilitet som präglar Sydamerika kommer att spridas till USA, som tappar sin hegemoniska ställning och isolerar sig allt mer från omvärlden.
Kinas ekonomiska uppsving kommer att mattas förr eller senare, men allt pekar på att landet blir den ledande ekonomiska och tekniska stormakten under resten av seklet. De investeringar man i dag gör i Afrika kommer att betala sig lika bra som tidigare europeiska i amerikanska och afrikanska kolonier, och man kommer inte att drabbas av motsvarande Europas demografiska förändring med kraftiga folkförflyttningar. Kina är troligen något slags konfuciansk demokrati år 2100, med goda relationer till grannarna Japan och det enade Korea. Detta är världens nya mittpunkt.
De apokalyptiska klimatprognoserna kommer inte att realiseras, men en del låglänta trakter kommer att plågas av större vattenflöden medan andra får mer torka, och naturlig migration kommer att ske där så behövs. Den tekniska utvecklingen går inte att förutse i detalj, men kommer att vara lika omvälvande som under de föregående åttio åren – det fanns exempelvis inga datorer för åttio år sedan. I stora drag har människan då löst utsläppsproblemen, och nyttjar i huvudsak ren energi. Man kan hålla en befolkning om elva miljarder, men har implementerat vissa mått av befolkningskontroll i globala traktat.
Dina barnbarn kommer således att växa upp i ett annorlunda Sverige, där presidenten kanske heter Abdulmajid. Europeiska unionen är sedan länge upplöst, och Europa präglas av instabilitet, kriminalitet och klanvåld. Svenska städer kommer mer att påminna om brasilianska favelor än folkhemsmetropoler, och klasskillnaderna kommer att vara påtagliga. I skolan lär sig dina barnbarn att tala kinesiska och franska, med sikte på en karriär i någon av städerna Lagos, Kinshasa eller Dar es Salaam, vardera med en befolkning över sjuttio miljoner. Där är den ljusnande framtid.